Хирів
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Хирів | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
|
|||||||||
Основні дані | |||||||||
Країна: | Україна | ||||||||
Область: | Львівська | ||||||||
Район/міськрада: | |||||||||
Засноване: | В 1528 році | ||||||||
Населення - місто: |
4.595 тис.осіб |
||||||||
Площа: | 0.343 тис.га км² | ||||||||
82061 | |||||||||
Телефонний код: | +380 3238 | ||||||||
Координати: | 49°53' пн.ш. 22°85' сх.д. | ||||||||
Міська влада | |||||||||
Хирівська міська рада. Тел: 24-102 | |||||||||
Веб-сторінка: | |||||||||
Мер міста: | Голубець Іван Ярославович |
Хирів (англ. Khyriv) — місто на Передкарпатті над р. Стрвяжем, р. ц. Львівської обл, Старосамбірського району.; зал. вузол, 3 500 меш. (1970). До 1939 у X. діяла єзуїтська школа. Укр.-поль. бої взимку 1918 — 19.
[ред.] Історія
Місто вперше згадується у літописних документах у 1374р. , а пізніше, у 1528р. Хирів отримав Магдебурзьке право. Через три роки (1531) у місті завдяки старанням його власника Андрія Тарло виникає римо-католицька парафія та будується перший, ще дерев'яний, костел. Відомо з документів 1642р., що храм цей мав два вівтарі: головний та більш новий бічний, з образом богоматері, прикрашеним вотивами.
У другій половині 40-х років того ж століття храм згорів, невдовзі на його місці звели невеличку святиню з одним вівтарем та дерев'яною дзвіницею. Пізніше місто переходить у власність Мнішеків, і 1710 року Йосип Мнішек виділяє кошти, на які завдяки пароху Йоанну Фабіянковському зводиться мурований костел, який невдовзі буде відмічати своє трьохсотліття. У 1795-1796рр. храм було відремонтовано та реконструйовано, а на початку ХІХ століття замінено дерев'яну дзвіницю мурованою. 1859р. перемишльський єпископ Франциск Вежхлейський освятив костел після ґрунтовного ремонту (встановлення нового головного вівтаря, оновлення бічних вівтарів богоматері та св. Йосипа).
Та це було не останнє освячення споруди, бо у 1872р. пожежа знову злизала своїм гарячим язиком дерев'яне начиння храму. Роки 1876-1877 - ремонт та повторне освячення костелу. Знову не останнє. Бо у 1900р. завдяки пароху Войцеху Маху костел розширено, та ще й як - вдвічі! Тому його знову освячують 7 червня 1903р. А у 1910-1912рр. храм ЗНОВУ розбудовується, збільшившись на вежу, каплицю та 4 необарокових дубових вівтарі. Роботи з нескінченного доведення храму до ідеального стану тривали і в міжвоєнний період.
[ред.] Посилання
[ред.] Література
![]() |
Це незавершена стаття з географії України. Ви можете допомогти проекту, виправивши або дописавши її. |