Eamon de Valera
Wikipedia
Eamon de Valera, född 14 oktober 1882 i New York City, död 29 augusti 1975, irländsk politiker; taoiseach (premiärminister) 1932-1948, 1951-1954 och 1957-1959; president 1959-1973.
De Valera var född i New York. Uppgifterna om hans härkomst är något dunkla. Eamons av honom själv uppgivna far var skulptören Juan De Valera från Kuba och hans mor var irländskan Catherine Coll. Uppgifterna har senare ifrågasatts av en del forskare som menar att Juan De Valera möjligen är en fiktiv person, uppfunnen av Catherine Coll, alternativt att hon i brist på bättre alternativ i efterhand utpekade den 1885 döde skulptören som Eamons far. Problemet med bevisföringen är att den är nästan helt e silentio, d v s man har dragit slutsatsen att eftersom inga äktenskaps- och dopbevis mm har kunnat återfinnas så har de heller aldrig existerat. Den mest sannolika förklaringen till oklarheterna är den att Eamons föräldrar inte var gifta, vilket i dåtiden var ett stort problem för en troende katolik och dessutom i vissa fall ett karriärhinder.
Som barn skickades Eamon till Irland för att gå i skola och han blev sedermera lärare i matematik.
Han började tidigt kämpa för Irlands frigörelse och hamnade ofta i fängelse. Han dömdes till döden för sitt deltagande i Påskupproret 1916, men domen omvandlades till fängelse och han fick amnesti och frigavs 1917.
Samma år blev han ledare för Sinn Féin. Han arresterades på nytt 1918 men lyckades fly till USA. Han återvände till Irland 1920 och ledde kampen mot Storbritannien från sitt gömställe i Dublin. Han utropades till president av Irländska republiken 1921. de Valera vägrade acceptera det fördrag som framförhandlades i slutet av 1921 mellan företrädare för hans regering och för Storbritanniens. Fördraget innebar att republiken inte erkändes och att Irland delades i två: Irländska fristaten och Nordirland. Under det irländska inbördeskriget tillhörde han den republikanska sidan, som till slut besegrades. Han arresterades ånyo 1923 och fick tillbringa ett år i fängelse.
1926 bildade han ett nytt parti, Fianna Fáil, som valde att verka inom systemet istället för att fortsätta motståndet. Han valdes till premiärminister och utrikesminister 1932 och avskaffade omgående tro- och huldhetseden gentemot den brittiska monarken.
Eamon de Valera var en stark förkämpe för det gaeliska språket vilket ledde till utformningen av konstitutionen 1937, där det fastslogs att gaeliska var förstaspråk och engelska var det andra officiella språket. Problemet låg här i skillnaden gentemot verkligheten, då cirka 85-90% av alla irländare redan innan självständigheten talade engelska. Konstitutionen vars utformning kan tillskrivas honom blev starkt kontroversiell, inte minst eftersom den fastslog att hela det irländska territoriet skall omfattas av den, därmed även Nordirland.
Under andra världskriget upprätthöll han en strikt neutralitet men deklarerade den 2 september 1939 att undantagstillstånd rådde i landet, vilket irländarna kallar "The emergencies". Samtidigt lät han de allierade få ta del av väderleksrapporter och andra uppgifter som kom att spela stor roll inför Dagen D. Efter Adolf Hitlers död var de Valera den ende statsledaren i världen som gav kondoleanser till den tyska ambassaden den 1 maj 1945, något inte minst britterna kritiserade. Undantagstillståndet upphörde först i maj 1946.
Han led nederlag i valet 1948, men omvaldes till taoiseach 1951-1954 och 1957-1959. Åren 1959-1973 var han Irländska republikens president. När han avgick, 90 år gammal, var han världens äldste statsman.
Företrädare: - |
Irlands taoiseach 1937-1948 |
Efterträdare: John A. Costello |
Företrädare: John A. Costello |
Irlands taoiseach 1951-1954 |
Efterträdare: John A. Costello |
Företrädare: John A. Costello |
Irlands taoiseach 1957-1959 |
Efterträdare: Seán Lemass |