סונטה לפסנתר מס' 14 (בטהובן)
מתוך ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
סונטה לפסנתר מס' 14, אופוס 27 מס' 2 ידועה גם כסונטת אור ירח (אנגלית: Moonlight Sonata, גרמנית: Mondscheinsonate), אשר בטהובן כינה גם Quasi una fantasia ("כמו פנטזיה" באיטלקית), היא יצירה לפסנתר מאת לודוויג ואן בטהובן. היא נכתבה בשנת 1801, והוקדשה לתלמידתו בת ה-17 הרוזנת ג'ולייטה גוויצ'ארדי.
זוהי אחת מיצירותיו הידועות והפופולריות של בטהובן, ולעיתים תכופות מנגנים אותה ואף משמיעים אותה רבות בסרטים. דוגמה בולטת לכך היא בסרט מיזרי, כאשר אנני מרימה פטיש גדול למראה אל מול פול שלדון המבועת.
[עריכה] מבנה
הסונטה כתובה בשלושה פרקים:
- Adagio sostenuto
- Allegretto
- Presto agitato
מבנה הפרק הראשון שנוי במחלוקת, יש הגורסים כי מדובר בצורת סונטה חריגה, ויש הטוענים כי מדובר פשוט בצורה חופשית. המנגינה המנוגנת בעיקר ביד ימין (אותה הקטור ברליוז כינה "קינה") כנגד מקצב טריולות איטי המנוגן ביד שמאל. החלק הזה עשה רושם גדול על מאזינים רבים; לדוגמה, ברליוז כתב שזהו "אחת מהפואמות שהשפה האנושית אינה יודעת להעריך." היצירה הייתה פופולרית מאוד בימיו של בטהובן, בניגוד לייאושו של המלחין, שכתב "מן הסתם כתבתי דברים טובים יותר."
הפרק השני הוא מינואט וטריו שגרתיים יחסית, המהווה רגע של רוגע, כתוב ברה במול מז'ור. הסולם הזה אנהרמוני לדו דיאז מז'ור, הוא מהווה את הטוניקה המז'ורית ליצירה, הכתובה בדו דיאז מינור. הצליל המשונה מעט של שמונה התיבות הראשונות הוא התוצאה של המינואט שמתחיל בסולם ה"לא נכון", בלה במול מז'ור הוא הדומיננטה של רה במול. המוזיקה מתיישבת אל תוך רה במול רק במשפט השני, תיבות 5-8.
הפרק האחרון והסוער, הכתוב בצורת סונטה, הוא בעל הכובד הגדול מבין השלושה, המשקף את ההתנסות של בטהובן (המוצגת גם בסונטה האחות לה, אופוס 27 מס' 1 ומאוחר יותר באופוס 101) במיקום החלק החשוב ביותר של הסונטה אחרון. הפרק כולל ארפג'יואים מהירים ותווים בדגשי ספורצנדו, וביצוע הפרק דורש נגינה ראוותנית ומיומנת.
על הפרק האחרון, צ'ארלס רוזן כתב, "[זהו] חסר הרֶסֶן ביותר בהצגת רגשות. אפילו כיום, מאתיים שנה מאוחר יותר, הפראיות שלו מדהימה."
הדינמיקה המוזיקלית בפרק השלישי היא למעשה פיאנו. נראה שהשימוש המרובה של בטהובן בספורצנדו, יחד עם מספר מעברי פורטיסימו, יוצר את התחושה של צליל עוצמתי ביותר למרות הדינמיקה המוחלשת.
[עריכה] דפי היצירה
הפרטיטורה של הסונטה לאור ירח מופצת על ידי כריס סוור כחלק מפרויקט מוטופיה.
- חלק ראשון: Adagio sostenuto
- חלק שני: Allegretto
- חלק שלישי: Presto agitato