Tampere-Härmälän lentoasema
Wikipedia
Tampere-Härmälän lentoasema | |||
---|---|---|---|
Kunta | Tampere | ||
Lentoaseman tyyppi | Julkinen / sotilaslentoasema | ||
IATA | TMP | ||
ICAO | EFTA | ||
Ylläpitäjä | Ilmailuhallinto | ||
Valmistumisvuosi | 1936, suljettu 1979 | ||
Korkeus merenpinnasta | m | ||
Koordinaatit | |||
Liikenneyhteydet | |||
Lähin kaupunki ja etäisyys | Tampere – ?? km | ||
Kiitotie(t) | |||
Suunta | metriä | Pintamateriaali | |
Pituus | Leveys | ||
27/09 | 23 | asfaltti | |
Tilastot | |||
Matkustajamäärä (-) | - | ||
Tampere-Härmälän lentoasema (IATA: TMP, ICAO: EFTA) oli Tampereen lähialuetta palveleva julkinen kansainvälinen lentoasema. Se perustettiin Valtion lentokonetehtaan etsiessä uutta sijoituspaikkaa. Lentokentän rakennustyöt aloitettiin vuonna 1932, ja valmistuessaan vuonna 1936 se oli Suomen ainoa lentokenttä sisämaassa.
Tampereen lentokenttä perustettiin vuonna 1936 Härmälään, mistä Finnairin edeltäjä Aero Oy lensi Helsinkiin, Vaasaan, Ouluun ja Kemiin. Jatkosodassa lentokenttä oli lentorykmentti 2:n käytössä.[1] Talvisodan jälkeen vuonna 1941 Härmälään rakennettiin ensimmäinen matkustajaterminaali. Kentällä oli sotilaallinen luonne, koska Valtion lentokonetehdas valmisti myös sotilaslentokoneita.
Reitti Helsinki–Tampere oli Aeron ensimmäinen säännöllinen kotimaan lentoreitti. 1950-luvulla Veljekset Karhumäki aloitti lennot Tukholmaan. Kenttä asfaltoitiin vasta vuonna 1958.
Suihkukoneiden aikakaudella Tampereen lentoasema tarvitsi pidemmän kiitotien, mutta Härmälän kaupunginosan kasvaessa ei vanhaa kiitotietä voinut enää pidentää. Tampere-Härmälän lentoasema suljettin ja Pirkkalan kenttä avattiin vuonna 1979, johon mennessä Härmälästä oli lentänyt 1,5 miljoonaa matkustajaa. Härmälässä oli vielä yleisilmailua vuoteen 1982 asti.
Vanhasta Härmälän kentästä on jäljellä vielä terminaalirakennus sekä osa kiitotiestä, joka toimii Pirkkahallin pysäköintialueena.
[muokkaa] Lähteet
- ↑ Ahti Saarinen (2005): Jäätukikohdan päiväkirja, s. 12. . ISBN 952-99412-3-4.